Noin 65 miljoonaa vuotta sitten maahan törmäsi suuri asteroidi.
Törmäys nostatti valtavan pöly- ja tuhkapilven ilmakehään.
Taivas hämärtyi ja ilmasto muuttui pitkäksi aikaa.
Dinosaurukset sekä useat kasvilajit kuolivat sukupuuttoon.
Toiset lajit hyötyivät.
Nisäkkäät kykenivät mukautumaan ilmastonmuutokseen.
Ne olivat kehittyneet mesotsooisella maailmankaudella-
- mutta jäivät dinosaurusten varjoon.
Nisäkkäät kykenivät lisääntymään sekä levittäytymään uusille alueille.
LUONNOONTIETEELLINEN MUSEO, BERLIINI 20 PÄIVÄÄ ENNEN TÖRMÄYSTÄ
Homo sapiens oli yksi näistä nisäkkäistä.
Tämä aikakasi on kestänyt tähän päivään saakka.
Sitä kutsutaan kenotsooiseksi maailmankaudeksi.
- Mitä näet? - En mitään.
- Miksi? - Osoitat lampulla suoraan silmiini.
Aivan, aurinko säteilee meihin. Ja asteroidi Horus...
Susanne, tulehan tähän. Sinä olet Horus.
Horusta ympäröi metrin paksu hiilipöly.
Se on mustaakin mustempaa.
Siksi asteroidia ei huomattu aiemmin.
Me emme nähneet sitä. Ja mitä teemme nyt?
- Atomipommi. - Aivan!
Se antaa äidille tarvittavan tönäisyn.
Näin hän lipuu ohitsemme.
Ja katoa kaukaisuuteen.
Olisi aika sulkea.
Tietysti. Lähdetään.
Entä jos se ei toimi?
- Mikä? - Se raketti.
Se toimii. Ei tarvitse pelätä sitä.
Okei...
Mitä te täällä teette?
Älä murehdi.
Avioliittonne ei ole ensimmäinen, joka häviää raunioiksi.
Mukavaa, että tulitte.
Kiva yllätys.
Mitä nyt?
Sinä olet jotenkin erilainen.
Vahingoniloa.
Paska maailma tuhoutuu vihdoinkin.
Ei.
Sinä olet onnellinen.
- Ja ryppyinen. - Kiva...
Jos kertoisin...
...että on mahdollisuus pelastua.
Tulisitko mukaamme?
En.
Jään tänne odottamaan esiripun laskua.
Herra Strehlke? Oletteko palanneet?
Pomo! Katsohan, toin sinulle haluamasi kolme naista.
Tässä, Desi-
- Moni ja Miri.
Blondi, brunetti ja punapää. Desi on vieläpä hoitaja.
- Siitä on bunkkerissa hyötyä... - Entä hän?
- Hänkin on hoitaja? - Ei vaan serkkuni.
Mitä sanoin, jos hän vielä ilmestyy?
Hän auttoi. En pärjää naisten kanssa.
- Ajattelin... - Lakkaa ajattelemasta.
Sanoin, että jos raahaat tänne vielä jonkun, sinä lähdet.
Entä muut? Kyttäkin pääsee mukaan.
Aivan, he kaikki pääsevät.
Minä päätän siitä.
Nyt meillä on yksi vapaa paikka.
- Paikka kuuluisi minulle... - En välitä paskaakaan.
Päättäkää itse. Tapelkaa vaikka.
Aivan! Kyllä. Kunnon nyrkkitappelu.
Voittaja pääsee sisään, häviäjä jää ulos.
- Klaus... - Aloittakaa.
Elvis!
Näpit irti!
Näpit irti, minä sanoin!
Elvis, se riittää jo!
Se oli siinä.
Olipa sinulla taistelutahtoa.
Mitä opimme tästä?
Serkkusi ei välitä sinusta.
Painu helvettiin, rotta.
Elukat...
Meidän pitänee tottua tähän.
Deniz, haetaan viimeinen kuorma.
Ei huono, kaveri!
Miksi laittaudut?
- Entä isä? - En tiedä.
- Älä valehtele. Mistä on kysy. - Hän ei ole tulossa.
Riitelittekö te?
- Kerroitko hänelle... - Kyllä, kerroin siitä.
Hän rakastaa sinua. Olit rehellinen. Voitte korjata asiat.
Leonie, aikaa ei enää ole.
Halusimme aina...
...olla hyviä vanhempia, joihin voisi luottaa...
Antakaa meille anteeksi.
Meidän on selviydyttävä.
Sinun ja Jonaksen on selviydyttävä.
Ainoastaan sillä on merkitystä.
Luota minuun vain.
Okei?
Heippa, pappa.
- Olet niin kaunis. - Kiitos.
Sinä myös.
En löytänyt mitään muuta.
Kun olit eilen poissa...
Tajusin, ettei missään ole järkeä ilman sinua.
Millään ei ole merkitystä...
Ilman sinua.
Olet parasta, mitä minulle on tapahtunut.
Menetkö kanssani naimisiin, Marion Meissner?
Omaa sukua Marion Cosin?
Kyllä.
Tahdon.
Maailman loppuun asti.
Kerrotko mitä me oikein aiomme?
Se on yllätys. Frankenberg auttaa meitä.
- Hänellä on bunkkeri. - Mitä?
- Noralla oli bunkkeri? - Aivan.
Odottakaa tässä. Ei vastaväitteitä.
Mitä tämä on? Mitä oikein teet?
- Mitä aiot? - Ei kuulu sinulle.
Tiedät hänen bunkkeristaan?
- Niin taidat sinäkin tietää. - Hei!
- Kuuntele. - Mitä?
- Se kusipää ei auta sinua. - Entä sinä?
Voitko sinä pelastaa lapseni?
En ymmärrä tätä. Katso nyt itseäsi.
- Etkö kunnioita enää itseäsi? - En.
- En enää. Anna minun olla. - Älä.
Lopeta! Anna minun mennä!
- Deniz, oletko hullu? - Älä tee sitä, pyydän...
Susanne, mukavaa, että palasit.
- Sinuttelu käy? - Tietysti.
Pahoittelen työntekijöitäni. Sinä olet sekaisin!
- Hoida ne ilmansuodattimet, tai... - Tai mitä!
Tai mitä?
Tiedätkö mitä? Paskat bunkkeristasi ja sinusta.
- Tule. - Ei!
- Hei! Kädet irti! - Deniz, minä pyydän. Lähde.
Lähde, minä pyydän.
Lähde...
Turkkilaiset...
Entä aviomiehesi, Uli?
Mennään katsomaan huonetta.
- Mitä nyt, kyttä? - Heippa hei.
Heippa!
Kaksimetriä teräsbetonia, ilmanvaihto, oma vesijärjestelmä.
Kuten voit huomata, Susanne.
Puhun aina tekniikasta.
Ei haittaa.
Vaimoni oli bunkkeria vastaan.
Siksi se rakennettiin, vasta hänen onnettomuuden jälkeen.
- Otan osaa. - Sellaista elämä on.
Välillä onni on tiessään.
Toisinaan käy tuuri. Sinulla kävi tuuri, Susanne.
Olet turvassa.
Nämä olivat vaimoni.
Oli pakko tuoda ne mukanani...
Eikö sinustakin ihmisten kuollessa-
- heidän tavaransa saa erityisen hehkun?
Taidatte olla saman kokoisia.
Tulehan Klausin luo.
- Oletko nälkäinen? - Todella.
- Emme ole syöneet oikein mitään. - Hys, Jonas.
- Emme halua mitään. - Älä nyt, Leo!
Tiedätkö miltä tämä tuntuu?
Minun piti vannoa, etten kerro kenellekään bunkkerista.
Sitten pakenitte.
Sitten saitte toiset paikat.
Hänkin nauraa.
Älä nyt, Leo!
Kaikki on hyvin. Mistä luulet heidän puhuvan?
- Luuletko niin? - Kyllä.
- Mahdumme tuonne kaikki? - Tietysti.
Pöhlö. Käymme vielä tuolla sisällä toistemme hermoille.
Entä lapset?
Eikö heidät pitäisi jo päästää sisään.
He tulevat hyvin toimeen. Leonie ja Nora ovat jo kavereita.
Tiedätkö mitä?
Olisi parempi nyt jo sulkea paikka.
Ettei mitään enää tapahdu, ettei joku sekoile.
- Tai saa huonoja ajatuksia. - Aivan.
Tiedätkö mitä Susanne? Ajat ovat erilaiset.
Olen vastuussa kaikesta.
- Lapsesi eivät tule sisään. - Mitä?
Paikkasi on Noran äitinä ja minun vaimonani.
Ei, Klaus. Ei, Ei!
Klaus, ei! Pyydän...
Minä käyn katsomassa.
Odottakaa tässä.
Mikä kestää? Leonie odottaa jo. Näytän hänelle bunkkerin.
- Missä rouva Steiner on? - Bunkkerissa! Sitähän halusit.
- Selvä. Haen Leon. - Hän ei tule sisälle.
- Mitä? - Meillä on tilaa kolmelle.
- Leonie ei pääse. - Hän on paras ystäväni.
En välitä! Löytäkööt isänsä!
Kusipää!
- Missä äitini on? - Hän ei halua teitä enää.
- Tuo ei ole totta. - Lähtekää!
Hän ei halua nähdä teitä!
Painukaa helvettiin!
Laika.
Tule.
Tulehan.
Anteeksi, mutta olemme sulkeneet.
Maailmanlopun vuoksi.
- Voinko auttaa? - Halusin käydä täällä.
Tapasimme vaimoni kanssa täällä.
- Museossani. - Aivan.
Hän puhui minulle, sillä seisoin hänen edessään.
Rakastuin häneen välittömästi.
Se ei ollut viimeinen kerta, kun olin hänen edessään.
Aivan...
Sellaista avioliitossa on.
Kiistelimme vaimoni kanssa näistä eläimistä.
Hänestä täytetyt eläimet olivat kamalia ja kuolleita.
- Minusta ne vaikuttivat... - Levollisilta?
Aivan.
Tulkaahan mukaani.
Näytän teille jotakin.
Tulkaa.
- Menee melko alas. - 120 metriä.
Dinosauruksiin verrattuna melkoinen etulyöntiasema.
Vieläpä ilmansuodatusjärjestelmä.
Mistä sähkö tulee?
Hätägeneraattori.
Kahden vuoden kuluttua pitäisi sitten tankata.
Tilaa vielä olisi.
Minulla on kaksi lasta, sekä vaimo.
Selvä.
Vain sinä, vaimosi ja lapsesi. Ei ketään muuta.
Lupaan sen.
- Tulehan. - Kiitoksia.
Jännittävää.
Hän alkaa olla jo vanha.
Isä?
Laika?
Robin!
- Tarvitsen teitä. - Ei käy nyt.
Koemme juuri nyt jotain yhdessä.
- Robin, se ei käy. - Tule, minä pyydän.
Valo...
- Tulkaa. - Nyt!
Seuratkaa minua.
Harmi, ettemme tunteneet toisiamme aiemmin.
Isä oli täällä mielellään.
Hän rakasti paikkaa, luulen niin.
Sopivaa vanhalle sotilaalle.
Pitäisikö meidän rukoilla?
Ei mitään kirkollista.
Hän oli viikinki.
Oletko kunnossa?
Lapsivesi...
Lapsiveteni meni.
Kippis! Olemme eloonjääneet!
Eipäs mahtailla.
- Onko heidät kutsuttu? - Keitä he ovat?
Katsokaa nyt.
Mikä ihmeen roskajoukko.
Mikä klovni sinä olet?
Minä en ole kukaan.
Aivan. Siltä näyttääkin!
Tämä on yksityisaluetta.
- Lähtekää, ja vauhdilla! - Me lähdemme.
Kun päästät hänet vapaaksi.
- Kenet? - Äitini.
Voi, Leonie.
Äitisi tuli vapaaehtoisesti. Tiedät sen.
Hyvin vapaaehtoisesti.
- Päästäkää hänet. - Viekää koomikkonne mukananne.
Sinä päästät hänet.
Tai mitä?
Älkää pelätkö.
Hän rukoilee polvillaan.
Anna lisää.
Siinä hän rukoilee polvillaan.
Rukoilee!
Anna mennä vielä.
Sinulla on vielä aikaa.
- Vielä on aikaa. - Kyllä.
Lopeta!
Lopeta.
Anna hänen olla...
Susanne?
Jonas?
Missä olette? Jonas? Oletteko täällä?
Riittikö?
Eikö vieläkään riitä?
En pelkää.
Hänen rakkautensa on vahvempi kuin sinun vihasi.
Ei näytä riittävän.
Hänen rakkautensa...
...on vahvempaa kuin...
Klaus!
Hänen rakkautensa...
Mennään kotiin.
Painukaa pois!
Häipykää lutkanne kanssa.
Painukaa pois!
Huhuu?
Missä vaimoni on?
Sinun vaimosi.
Olin jo unohtanut.
Mutta Susanne ei kuulu sinulle.
Hän ei kuulu kenellekään.
Hän on kuin lintu. Hän liitelee taivailla...
- Missä hän on? - Lentelee sinne tänne.
Tiedäthän linnut?
En tullut riitelemään.
Vaimosi taistelee lastenne puolesta.
Aivan.
Hän myy itseään heidän puolestaan.
Ja miksi?
Sillä sinä et halua riidellä.
Sillä olet sisimmässäsi-
-onneton tuhkamuna.
Hän tulee vielä. Isä palaa varmasti.
Olen koko elämäni luullut-
- että kaikki oli hallinnassa.
Tuli mitä tahansa.
Perheeni oli hallinnassa.
Työni.
Suhteeni.
Ajattelin, ettei mikään voisi mennä vikaan.
Olin idiootti.
Siihen hetkeen asti kun bunkkerin ovi sulkeutui-
- kuvittelin, että saisin kaiken vielä kuntoon.
Luulin voivani pelastaa meidät.
Minä tiedän.
Halusin niin suojella teitä.
Haluat lähteä?
Olemme perhe, emmekö vain?
- Kyllä. - Aina.
- Rakastan sinua! - Minäkin sinua.
Sano Jonakselle, että rakastan häntä.
Olet niin rohkea.
Huolehdi hänestä.
Oliko se siinä?
Siinäkö se oli!
Nouse!
Runkku.
Suomennos: Aaron Laakso www.sdimedia.com